\section{Úvod}
Termokamery jsou zařízení umožnující měřit a interpretovat infračervené záření vydávané každým tělesem a díky nim je nám umožněno měřit bezkontaktně teplotu těchto objektů. Jelikož jsme schopni u jednotlivých materiálů určit teplotu, při které se vznítí, je tedy možné za určitých podmínek detekovat riziko požáru ještě před jeho vznikem, tím předejít kritické situaci a okamžitě reagovat.

Tato diplomová práce se tedy zabývá návrhem řešení pro systém, který bude schopný toto riziko zaznamenat, podle nastavených parametrů varovat uživatele o vzniklém riziku a~provést příslušné akce.

V této práci se tedy nejprve podíváme na návrh samotného řešení, použité komponenty a jejich popis a zapojení.
Dalším bodem je návrh a implementace obslužné aplikace, která bude podporovat připojení a ovládání popsaného hardwaru. A posledním bodem je shrnutí dosažených výsledků a diskuze nad možnými úpravami a vylepšeními pro další verze této aplikace.

Dle zadání je pro návrh systému uvedena termokamera SMARTIS. Té však především z~marketingových důvodů bylo změněno jméno na SAFETIS (viz obrázek č.\ref{fig::safetisKryt}). Tedy z pohledu implementace se jedná o stejnou kameru se shodnou platformou, avšak změněným názvem a upraveným firmwarem dle požadavků implementované aplikace. Z tohoto důvodu jsou v~aplikaci uvedeny názvy kamery SAFETIS a v názvech tříd aplikace je historicky uveden SMARTIS.

\begin{figure} [h]
	\centering
	\includegraphics[width=0.6\linewidth]{fig/safetisKryt.jpg}
	\caption{Termokamera SAFETIS v krytu}
	\label{fig::safetisKryt}
\end{figure}

\subsection{Osobní motivace}
Práce pro mě znamenala novou zkušenost a to jak při implementaci aplikace samotné, tak i v nutnosti propojit hardwarovou a softwarovou část daného řešení. Další motivací pro mě byla vidina možnosti implementovat systém, který se jednak bude využívat po celém světě, a~zároveň přispěje k vyšší bezpečnosti zaměstnanců pracujících v prostředí s vysokým rizikem vzniku požáru.

\subsection{Stávající řešení detekce požáru}

Stávající detekci požáru lze rozdělit do několika skupin, a to na detektory vizuální, kouřové a termální.
Vizuální detektory požáru jsou ve většině kamery s viditelným obrazem a požár je detekován ve chvíli propuknutí, případně lze detekovat vizuálně kouř. Toto řešení je velmi často kritické a požáru již nelze plně zabránit.
Další možností je použití detektorů kouře či plynu, které jsou schopny reagovat dříve než detektory vizuální. Avšak i v tomto případě je nutnost reagovat okamžitě.
Pokud se budeme zabývat termálními detektory požáru, nebo obecně termokamerami, můžeme říci že jsou schopné zachytit současnou teplotu objektu
 a~předejít s dostatečnou časovou rezervou vzniku požáru. Tedy reagují rychleji, než všechna předešlá řešení, a jejich využití je tedy výhodné.
V současné době existuje velmi málo variant těchto systémů pracujících na principu termografie. Konkrétně z těch hlavních jsem při výzkumu nalezl systém od společnosti FLIR (Early Fire Detection) \cite{EarlyFire}, dále řešení FIRE-SCAN od společnosti InfraTec \cite{firescan} a několik dalších menších systémů využívajících především kamery Flir. Ty mají jako přidanou hodnotu implementovánu vlastní obslužnou aplikaci.
Řešení, popsané a navržené v této práci, by se mělo od ostatních odlišovat hlavně v použití termokamery SAFETIS od společnosti Workswell s.r.o a využití digitálních výstupů této kamery, dále možností zapojení Pan-Tilt motoru pro nastavování pozice a možností dalších měřících funkcí. V neposlední řadě také využitím digitálních výstupů průmyslového PC, které je součástí tohoto řešení.
